David Čajčík | Články / Reporty | 02.07.2013
Hranice u Malče na Vysočině nezná ani leckterá navigace a do opuštěného kravína na kraji vesnice byste neřekli, že může ještě hrát roli v jakékoliv hudební události, natož festivalu české tvrdší scény. A co se týče slova „festival“, na Last.fm píšou: „This event currently doesn’t meet our festival criteria“. A sdružení yo-yo, které akci pořádalo, se o festival prvoplánově ani druhoplánově nesnaží. To spíš o turnaj v pétanque a nejlepší veganský raut.
Kapela Illness z Lučic vyplnila pozici místní kapely po odstoupivších Sakala. Dočkali jsme se introvertního dřevního grunge a kytary, která mnohokrát řvala jak zneužívaná dívka. Cry Baby! Teenageři v trikách s tváří Kurta Cobaina tentokrát sice v publiku chyběli, ale na Bleach myslel v tu chvíli asi každý.
Pod několikanásobně klenutým stropem a na koberci odehráli Remek svůj standardní osmnáctiminutový set s kotouly a zjevným vnitřním i vnějším nasazením. „Udělejte ten jeden krok, vegetariánství nestačí!“ Stejně tak u podobného DIY hardcoru nestačí stát v řadě. Remek udělali krok vpřed tím, že jim naživo propadnete a věříte. A vlastně jsou sympatičtí i masožravcům.
Je zázrak, že se v punkovém prostředí, jako je opuštěný kravín, podařilo jakžtakž nazvučit kapelu, jako je Ravelin 7. Elektronika, dva zpěvy, kytary... Perfektně nacvičené rytmické breaky střídaly volně plynoucí proud zvuku připomínající hluk velkoměstské magistrály čas od času narušené zvukem sirén. Jejich poslední LP 7 kroků po zamrzlé řece už dávno není jen pokusem o propojení tvrdé hudby s jazzem a vším. Stejně tak jako olej už nelze oddělit od vody a svět míří do větší a větší entropie, Ravelin 7 tvoří neoddělitelný mix závislostí.
Kontroll z Kolína stačí bicí a basa. U podobných kapel mám vždycky pocit, že jsem někomu omylem vlezl do ložnice. To, čeho si u větších uskupení nemáte šanci všimnout, je intimní hudební propojení dvou hráčů, kteří po tolika zkouškách přesně ví, co ten druhý udělá, a dokáží i z jednoduchých punkových veselic udělat mathově znějící trháky čerpající ze sehranosti. Dva nástroje kontrolují stage a z mathových trháků dělají punkové veselice.
„Až vyrosteš, začneš hrát black metal,“ říkají maminky malým hardcoristům a řekly to i Remek (nebo alespoň části). Hradba zesilovačů, dva na člena, dávala tušit něco velkého, většího, než jsme se ten večer nadáli. Kravín se měl topit v hluku při teprve druhém koncertu Marnosti. Aparáty ze SSSR svedly lidstvo ovládnuté blast beaty a chaotickým hlukem. Vokál moc místa nedostal, ale kde byl, tam rval srdce. Marnost nad marnost, zloba a hněv, o této kapele se ještě bude psát a hlavně se bude poslouchat. Škoda, že si zatím neuvědomují, že to, co u koncertů Remek funguje – krátký set, u táhlého burcujícího metalu s vazbami akorát zklame. Jinak řečeno: víc!
Bylo mokro a zima, kapely odjely, hlívový guláš došel, zbyl jen hummus a malinovka se slevou. Pár vytrvalců diskutovalo o hip hopu a architektuře. A začalo svítat.
On/Off vol. 2
29. 6. 2013, kravín, Hranice u Malče
Filip Peloušek 04.09.2024
Není tajemstvím, že na Moody Moon Noize hrají prostory stejně významnou roli jako to, co se v nich odehrává. „Kdybych neměl fotky, nevěřil bych, že se to stalo.“ My taky.
Michal Berec 25.08.2024
Vystupujúc na zastávke Zitadelle berlínskeho U-Bahnu si všímam chlapíka, ktorý otvára fľašu piva o automat na lístky.
Kristina Kratochvilová 16.08.2024
Název nevymysleli marketéři, ale návštěvníci, v komentářích na sociálních sítích se objevoval tak často, až ho organizátoři přijali za svůj.
Abbé, waghiss666 11.08.2024
Došlo i na speciální sety, nejpodivnější booking v historii festivalu a Apaččin odkaz. Směle do finále!
Abbé, waghiss666 10.08.2024
Poslední písní je samozřejmě předělávka I Want to Know What Love Is a namísto bizarnosti jsme dojatí. Objímačky kazí akorát Deathstars hned vedle, strašně zestárli, byť v tomhle žánru postačí…
waghiss666, Abbé 09.08.2024
Potřebuju Apačku, ta by zvládla civilně vtáhnout do děje a přenést ty barvy lásky, co nás pohltily. Nezlob se, ale tenhle barevný set byl mimo kategorie a já moc nemám…
Abbé, waghiss666 08.08.2024
První den festivalu sepisuje moudrej a drzej, chlápek a fracek, rozmýšlivé protéká zdivočelé. Jistoty, překvápka, spory a shody.
Tomáš Jančík 07.08.2024
Euforický řev se ozývá i od stanů těch, které promočený začátek netrápí a užívají si příchod dalšího Povalče.
Jiří Přivřel 07.08.2024
Lubná se sedmým ročníkem festivalu Bučení silně propsala do mé srdeční mapy.
Viktor Hanačík, Jakub Koumar 06.08.2024
Beseda jako jeden z mála festivalů, který vám dá jedinečný zážitek, ale i tolik potřebný pokoj. A lásku!