Jakub Béreš | Články / Reporty | 14.07.2024
Je radost sledovat dráhy umělců, kteří se vrací do Prahy. Poprvé tu americká hudebnice Eartheater vystupovala v roce 2016 v Klubu FAMU, teď ji přivítal vyprodaný Fuchs2. Její křehká deska Powder z minulého roku patřila k tomu nejlepšímu, co vyšlo na alternativní scéně. Zatímco se před osmi lety na scéně ještě hledala, dnes pravidelně spolupracuje se jmény jako Sega Bodega nebo Caroline Polacheck – a její nekompromisní přístup mezi nimi vždy září.
Nechat na sebe čekat půl hodiny v horkém letním večeru si nemůže dovolit jen tak někdo. Eartheater je přesně ta umělkyně, která svými emotivními texty dokáže zasáhnout publikum na těch nejcitlivějších místech, přesto si hlídá drzou image a dokonalou performance identity – konejšivá kněžka i nevyzpytatelná mýtická siréna umí vycítit, co její obecenstvo právě potřebuje.
fotogalerii z koncertu najdete tady
I její největší bangery v sobě mají spoustu citlivosti, úvodní Scripture zastihla sál na hraně tance. Oslepující pulzující světla bránily přiblížit se k hudebnici, stejně jako ikonický pronikavý vokál. O jeho síle nás přesvědčila ve virálním videu, ve kterém zpěvem láme sklo, precizně dokáže lámat i lidská srdce, a všechny kousky zase spojit zpátky. „It’s easier with you, spoonful of sugar helps the brutal view,“ zpívá v písní Sugarcrane Switch z aktuální desky. S Eartheater se dají překonat i ty nejbrutálnější životní situace, musíme si je s ní ale prožít.
Místo toho, aby dav hecovala, ukázala svou civilnější polohu, taneční skladby nechávala rozplynout, a když vzala do ruky akustickou kytaru, navázala s publikem ještě intimnější vztah. Eartheater není ve svých písních příliš doslovná, velké emoce a životní zvraty nepopisuje, ale žije. Během každé písně působila křehce, přitom z ní vyzařovalo ohromné sebevědomí a síla. Dramatičnost střídala něžnost, poslední píseň pouze s kytarou musela zaznít v obklopení těch nejvěrnějších z publika. Jako u táboráku, akorát že v klubu.
Eartheater (us)
10. 7. 2024 Fuchs2, Praha
foto © Romana Kovacs
Kristina Kratochvilová 16.08.2024
Název nevymysleli marketéři, ale návštěvníci, v komentářích na sociálních sítích se objevoval tak často, až ho organizátoři přijali za svůj.
Abbé, waghiss666 11.08.2024
Došlo i na speciální sety, nejpodivnější booking v historii festivalu a Apaččin odkaz. Směle do finále!
Abbé, waghiss666 10.08.2024
Poslední písní je samozřejmě předělávka I Want to Know What Love Is a namísto bizarnosti jsme dojatí. Objímačky kazí akorát Deathstars hned vedle, strašně zestárli, byť v tomhle žánru postačí…
waghiss666, Abbé 09.08.2024
Potřebuju Apačku, ta by zvládla civilně vtáhnout do děje a přenést ty barvy lásky, co nás pohltily. Nezlob se, ale tenhle barevný set byl mimo kategorie a já moc nemám…
Abbé, waghiss666 08.08.2024
První den festivalu sepisuje moudrej a drzej, chlápek a fracek, rozmýšlivé protéká zdivočelé. Jistoty, překvápka, spory a shody.
Tomáš Jančík 07.08.2024
Euforický řev se ozývá i od stanů těch, které promočený začátek netrápí a užívají si příchod dalšího Povalče.
Jiří Přivřel 07.08.2024
Lubná se sedmým ročníkem festivalu Bučení silně propsala do mé srdeční mapy.
Viktor Hanačík, Jakub Koumar 06.08.2024
Beseda jako jeden z mála festivalů, který vám dá jedinečný zážitek, ale i tolik potřebný pokoj. A lásku!
Kristina Kratochvilová 02.08.2024
Opodál z letní scény na Kolejním nádvoří už zní zvukovka vinohradské Dukly, a ačkoliv na prstech čítám díky přejezdu z Pop Messe už šestý festivalový den v kuse.
Štěpán Nezbeda 01.08.2024
Všechno se opakuje a variuje. Jednotlivé dny letošního ročníku začínají splývat v amorfní nehmotu, z níž příští rok zbude v další vrstvě mentální usazeniny jen to nejdůležitější.