waghiss666 | Články / Reporty | 25.01.2017
Zařekl jsem se, že do Barráku už nevlezu. Důvody? Nepochopení. Tohle místo v pravěku garantovalo skvělý zvuk a neadekvátní návštěvnost na koncertech kapel, co už se k nám nikdy nevrátí. Nehodlám slovíčkařit, marketing je mi disciplína cizí – už jsem viděl viděl plakát na koncert s fotkou jiné kapely a věrný slogan „poprvé v Ostravě“ přepisuju na „sbohem, naposled“. Nejsem promotér, sám jsem se nechal zmást popiskem akce: druhý projekt Scotta Kellyho?
Dej mi telefon.
Přelom roků paradoxně nepatřil jenom Neurosis, jak by se dalo čekat. Podobně jako u Converge mě fascinuje ta nekonečná potřeba překračovat stíny, bourat hranice a lámat přes koleno všechno pevné, mrazit tekuté a neztratit ksicht, nezapomenout tvář otců za zrcadlem. A byť letmý průlet programu Sedmičky velel Na kopec!, nedělní pasivitu jsme nakonec vyměnili za domácí prkna, s fotrama v (plešatém) čele.
Tak se prej vlezem.
Polykám vlastní aroganci, škytám strach, že se pozvracím. S tím supportem jsme se nepochopili, což bych původně shrnul pohádkovým klišé O pozdním příchodu, jenže tu posedáváme zbytečně brzo, napjatí, co přijde. „My jsme München Konflikt a pocházíme z umělecké fakulty, proto se to celé možná jeví jako performance.“ První koncert by se neměl uspěchat, což potvrdil sám vrchní černokněžník, když ani nedošel k baru a doplazil se schovat zpátky do backstage. Iluminátský trojúhelník na zádech mikiny z merch stolku pojí slzy. Smíchu, dojetí, strachu, v tomhle pořadí. Díky za odvahu, Ty víš, o čem mluvím. Domácí už obsazují první lajnu, jdu do středu, zase. Zapomínám roky formování, mléko setřené z brady plešatým fousem, doživotně zásadní desky z autorádia na cestách z koncertů a zpátky. Další poprvé kurví jedině bariéra ticha mezi tlakem a kostrou, neubráním se. Všechno dává smysl, i kdyby jenom nám, a Scott Kelly si nezapomněl pochvalovat. Sparkler už pomaleji nikdo nezahraje. Pohřbili mě pozpátku. Je to legální?
Stage se vylidnila. Už dlouho mě nerozsekal dědek v podpatkách a křiváku. Tupá elektronika nepatří do rádia, splétám pojmy dohromady a na konci je zrezlý bič a zvony rozhoupané antihmotou. Debatu o after DJ setech utnul právě Sanford Parker, s kolegou za stolem a bez prostoru na potlesk. Pomlčky mezi jmény. Psychopati! Ve dvou se lépe utahuje smyčka kolem hrudního koše, zrcadla proti sobě postavila až kytara. Dvě věže zvrásněných balvanů, bratři z podsvětí božstev. Improvizovaná genocida. Zamlžený recitál A Thorn to See naživo dýchá ještě hlasitěji, kouř se rozestoupí, slovy se odjakživa neplýtvalo. Hraju podle pravidel. Žádní rukojmí. Eklektická psychopatologie versus živelný rituál. Už dost keců. Musím stisknout jednu prošedlou ruku, musím si zasloužit jediný úsměv. Kde jste, mí bratři, dneska v noci? Scott Kelly a jeho poslední projekt.
Až budu starý, chci být starý jako on.
Mirrors for Psychic Warfare (usa) + Sanford Parker (usa) + Illegal Illusion
22. 1. 2017 Barrák, Ostrava
foto © Verghityax
Filip Peloušek 04.09.2024
Není tajemstvím, že na Moody Moon Noize hrají prostory stejně významnou roli jako to, co se v nich odehrává. „Kdybych neměl fotky, nevěřil bych, že se to stalo.“ My taky.
Michal Berec 25.08.2024
Vystupujúc na zastávke Zitadelle berlínskeho U-Bahnu si všímam chlapíka, ktorý otvára fľašu piva o automat na lístky.
Kristina Kratochvilová 16.08.2024
Název nevymysleli marketéři, ale návštěvníci, v komentářích na sociálních sítích se objevoval tak často, až ho organizátoři přijali za svůj.
Abbé, waghiss666 11.08.2024
Došlo i na speciální sety, nejpodivnější booking v historii festivalu a Apaččin odkaz. Směle do finále!
Abbé, waghiss666 10.08.2024
Poslední písní je samozřejmě předělávka I Want to Know What Love Is a namísto bizarnosti jsme dojatí. Objímačky kazí akorát Deathstars hned vedle, strašně zestárli, byť v tomhle žánru postačí…
waghiss666, Abbé 09.08.2024
Potřebuju Apačku, ta by zvládla civilně vtáhnout do děje a přenést ty barvy lásky, co nás pohltily. Nezlob se, ale tenhle barevný set byl mimo kategorie a já moc nemám…
Abbé, waghiss666 08.08.2024
První den festivalu sepisuje moudrej a drzej, chlápek a fracek, rozmýšlivé protéká zdivočelé. Jistoty, překvápka, spory a shody.
Tomáš Jančík 07.08.2024
Euforický řev se ozývá i od stanů těch, které promočený začátek netrápí a užívají si příchod dalšího Povalče.
Jiří Přivřel 07.08.2024
Lubná se sedmým ročníkem festivalu Bučení silně propsala do mé srdeční mapy.
Viktor Hanačík, Jakub Koumar 06.08.2024
Beseda jako jeden z mála festivalů, který vám dá jedinečný zážitek, ale i tolik potřebný pokoj. A lásku!